Harry Potter...
Tu ești Harry Potter?
Nu, dar în același timp este și adevărat.
Ciudat, ziarul ăla al tău...
Acum o lună aș fi putut jura că ți-am făcut fotografia acolo.
- Serios? - Desigur...
- Hei, mă întrebam... - La ora 11.
Atunci îmi termin serviciul.
Putem vorbi despre Harry Potter.
Te-ai ascuns, Harry.
Drumurile noastre au luat-o în direcții diferite.
Te face să te gândești la anumite lucruri.
Nu este nevoie, nu-i așa?
Sunt încântat să te văd.
Dar acum nu este timpul potrivit să te ascunzi.
la-mă de mână.
Fă cum spun.
- M-am descurcat bine, nu-i așa? - Într-adevăr.
Cu destul succes, aș putea adăuga.
Majoritatea vomită prima dată.
Nu îmi pot imagina de ce...
Bine ai venit la încântătoarea...
Harry, presupun că te întrebi de ce te-am adus aici.
Am dreptate?
De fapt, d-le, după toți acești ani, m- am obișnuit cu asta.
Luminează bagheta, Harry.
Horace.
Dumnezeule. Ți-ai dat seama, Albus.
Trebuie să spun că erai convingător în rol de fotoliu, Horace.
Stăteam nemișcat. Am găsit astea. Ce m-a dat de gol?
Spărtura din tavan.
Da. Să vă fac cunoștință.
Harry, aș vrea să cunoști un vechi prieten și coleg de-al meu, Horace Slughorn
Horace, ei bine, știi cine este el.
Harry Potter.
Toate astea par teatrale, Horace.
Arăți de parcă ai fi așteptat pe altcineva. Așa este?
Nu știu la ce te referi.
Bine...
Vrăjitorii Morții încearcă să mă recruteze de peste un an de zile. Știi cum e?
Am spus nu acestor oameni de atâtea ori,
cum nu am spus nimănui și mă mut săptămânal.
Neinițiații care dețin casa asta sunt în Insulele Canare.
Cred că ar trebui să îi punem totul în ordine, nu crezi?
Da, în regulă.
A fost amuzant.
Te deranjează dacă folosesc puțin...
Nu, desigur.
Crezi că nu știu de ce ești aici, Albus?
Răspunsul este tot "Nu".
Un "Nu" absolut și neechivoc.
Semeni cu tatăI tău.
- Ochi diferiți, desigur. Ai... - Ochii mamei, da.
Lily. Frumoasa Lily.
Excela la scris, mama ta.
Este și mai impresionant având în vedere că nu este inițiată.
Unul dintre cei mai buni prieteni ai mei este neinițiat.
- Este cel mai bun... - Să nu crezi că am prejudecăți. Nu, nu...
Mama ta a fost una dintre favoriții mei.
Uite-o acolo. Chiar în față.
Toți sunt ai mei. Fiecare. Foști elevi, vreau să spun.
ÎI recunoști pe Barnabas, de la The "Daily Prophet".
Întotdeauna îmi înregistra opiniile cu privire la știrile zilei.
Queen O. Johnes... pe mătură, așa cum vroiam.
Era o magie...
Da... D-ul Blak.
Fratele lui mai mare a murit acum câteva săptămâni.
Am cunoscut întreaga familie Black...
Este păcat.
Un băiat talentat.
L- am recunoscut când a venit, dar...
nu-mi plăcea...
Horace.
Te deranjează dacă iau asta?
Îmi place muzica.
Desigur, dar nu pleci, nu-i așa?
Cred că știu să recunosc o cauză pierdută când văd una.
Din păcate.
Aș considera un triumf personal dacă ai fi de acord să te întorci la Hogwarts.
Precum prietenul meu, d-ul Potter. Unul deosebit.
Ei bine, la revedere, Horace.
La revedere.
Bine. O să o fac.
Dar vreau biroul profesorului Merrythought, nu debaraua pe care am avut-o înainte.
Și mă aștept la o mărire de salariu.
Astea sunt niște vremuri nebune în care trăim. Nebune!
Sunt într-adevăr.
Deci, despre ce anume a fost vorba?
Ești faimos și puternic.
Tot ceea ce era Horace înainte.
Profesorul Slughorn va încerca să te racoleze, Harry.
Vei fi giuvaerul sau.
De aceea se întoarce la Hogwarts.
Este crucial să revină.
Mă tem că te-am lipsit de o noapte minunată, Harry.
Era cu adevărat, foarte frumoasă. Fata.
Este în regulă, d-le.
O să mă întorc mâine cu o scuză bună.
Nu ai să te întorci prea curând, Harry.
Dar, d-le, cum rămâne cu Hedwig? Și cu mașina mea?
Ambele te vor aștepta.
Hedwig.
Mamă!
Ginny, ce este?
Există doar una și o are Harry.
Ce?!
- Harry? Care Harry? - Harry Potter, desigur.
Cred că aș ști dacă Harry Potter ar fi fost în casa mea, nu-i așa?
Cufărul lui este în bucătărie.
Și bufnița lui.
Nu, dragă. Mă îndoiesc serios de asta.
Harry? A spus cineva Harry?
Eu, băgăciosule.
- A fost la tine în cameră? - Desigur că nu.
Cred că aș ști dacă cel mai bun prieten ar fi fost la mine în cameră, nu-i așa?
Am auzit un strigăt de bufniță?
L- ai văzut cumva?
Se pare că este pe undeva prin casă.
- Serios? - Serios.
Harry!
Ajunge cu asta...
De ce nu ne-ai anunțat că vii?
Nu am știut. Dumbledore m-a adus.
Omul ăla...
Ce ne-am face fără el?
Asta. Doar asta.
De când o aveți?
De acum câteva zile.
Unul dintre noi știa că vii.
Mama a fost supărată săptămâna trecută.
A spus că eu și cu Ginny avem treburi mai bune de făcut.
Că este prea periculos.
Haide...
Nu este singură.
Chiar și părinții mei, care sunt neinițiați, știu că se întâmplă ceva rău.
Oricum, i-a spus lui Ginny să nu se ducă.
A durat câteva zile, dar i-a trecut.
Vorbim despre Hogwarts, despre Dumbledore. Cum am putea fi mai în siguranță?
Cei cu care am vorbit au spus... că Dumbledore a îmbătrânit.
Prostii. Are doar... Câți ani are?
115? În plus sau în minus cu câțiva ani?
Cissy, nu putem face asta. Nu putem avea încredere în el.
Nu putem avea încredere în nimeni.
Lordul Întunericului i-a luat.
Te rog lasă-ne.
Știu că nu trebuia să vin aici.
Însuși Lordul Întunericului mi-a interzis să vorbesc despre asta.
Lordul Întunericului ți-a interzis să nu vorbești...
Pune-o jos, nu trebuie să atingem ceea ce nu este al nostru.
Se întâmplă să fiu la curent cu situația voastră.
Tu...
Lordul Întunericului ți-a spus...
Sora ta m-a prins.
De-a lungul anilor, mi-am jucat bine rolul.
Atât de bine, încât am înșelat
pe unul dintre cei mai mari vrăjitori din toate timpurile.
Dumbledore este un mare vrăjitor, dar este un prost la pus întrebări.
- Nu mă îndoiesc de tine, Severus. - Ar trebui, surioară.
La fel și Draco.
Este doar un băiat.
Nu pot schimba dorința Lordului Întunericului.
Dar aș putea să-I ajut pe Draco.
Severus...
jură.
Fă ca asta să nu poate fi desfăcut pentru ea.
Sunt doar cuvinte goale.
Fă cel mai mare efort pe care-I poți face.
Ceea ce contează mai mult,
un mic jurământ.
Lașule.
Scoate-ți bagheta.
Tu, Severus Snape,
vrei ca Draco Malfoy,
ca să împlinească dorințele Lordului Întunericului?
Da.
Și vei face tot ceea ce poți ca să-I protejezi?
Da.
Și dacă Draco eșuează, o vei face tu însuți?
Să îndeplinești misiunea
pe care Lordul Întunericului i- a încredințat-o lui Draco?
Da.
Șapte, șapte săptămâni de fantezie
ați venit la timp pentru începerea școlii.
Cadouri ciudate.
Asta căutai?
Praf întunecat de crescut instantaneu.
Nu aș vrea să-mi cheltui banii pe asta.
la-I tu ca pe o mostră.
Bună, d-nelor...
Vă plac poțiunile, nu-i așa?
Da, chiar au efect.
Dar de ce ai avea nevoie de ele, surioară?
Te descurci foarte bine.
Ce vrei să spui?
Nu te întâInești în prezent cu Ding Tice?
Nu este treaba ta.
- Cât costă asta? - Cinci monede.
- Cât îmi cereți mie? - Cinci monede.
- Sunt fratele tău. - Zece monede.
Haide, să mergem.
- Bună, Ron. - Bună.
Ce amuzant a fost.
Nimic care să-mi atragă privirea.
Frederick și ai lui au nevoie să se amuze.
Îi dau dreptate.
Nu... nu mai este cum era odată.
Harry...
Mi se pare mie, sau sunt împreună doi dintre cei cu care nu ai vrea să te lupți?
"Quimbling".
Este frumos.
Cântă în cușca ziua, știi?
- Vrei? - Te rog.
Despre ce scrie?
Despre creaturile invizibile. Sunt peste tot în jurul tău.
"Quimbling".
Ce făcea Draco cu tipul ăla?
Părea ceva dureros.
Vezi tu, era o ceremonie.
- O inițiere. - Termină cu asta, Harry.
- Știu unde vrei să ajungi. - S-a întâmplat. Este unul dintre ei.
Unul dintre care?
Harry crede că Draco Malfoy este Vrăjitor al Morții.
Așa crezi?
Ce te face să crezi că I-ar vrea pe Malfoy?
Atunci ce căutau amândoi acolo?
Mutau mobila?
Cei ciudați se adună împreună.
TatăI său este un Vrăjitor al Morții. Are logică.
În afară de asta, am văzut cu ochii noștri.
Ți-am spus, nu știu ce am văzut.
Am nevoie de puțin aer.
Draco, ce este?
Nu știu.
Liniștiți-vă. Probabil de la fumul locomotivei.
Hei, Draco, stai jos. Ajungem în curând la Hogwarts.
Hogwarts... O școală patetică.
Mai bine m-aș ocupa de astronomie, decât să mai continui încă doi ani.
Nu ar trebui să fie așa.
O să îmi pierd vremea în clase de magie anul care urmează.
Te amuză, Blaise?
Să vezi cine râde la urmă.
Duceți-vă, vreau să verific ceva.
Unde este Harry?
Probabil a coborât deja pe peron.
Haide.
Mama ta nu ți-a spus că este urât să tragi cu urechea?
Cazi!
Da, era moartă înainte să-ți ștergi saliva de pe bărbie.
Asta este pentru tata.
Bucură-te de călătoria înapoi la Londra.
Apari!
- Bună, Harry. - De unde ai știut unde eram?
Microbi. Ai peste tot pe mâini.
Îmi pare rău că te-am făcut să întârzii.
Este în regulă. Am fost cu un prieten.
Sunt prietenul tău.
Asta este drăguț.
Era și timpul. V-am căutat peste tot.
Numele voastre?
Profesore Filius, mă cunoașteți de cinci ani.
Fără excepții, Potter.
El cine mai este?
Boris. De la pază.
Este în regulă, d-le Flitwick.
Pot garanta eu pentru d-ul Malfoy.
Drăguță față, Potter.
Pot să te ajut eu?
De obicei, nu fac așa ceva, dar...
Depinde de tine.
Ai mai îndreptat nasuri?
Nu, dar am mai îndreptat câteva degete.
Nu este ceva foarte diferit.
Bine. Da. Încearcă.
Îndreaptă!
Ei bine, cum arăt?
Excepțional de obișnuit.
Grozav.
Nu te îngrijora. Va fi aici în curând.
Vrei să încetezi din mâncat?
Cel mai bun prieten al nostru lipsește.
Hei. Întoarce-te, nebuno.
Este din nou plin de sânge. De ce este mereu plin de sânge?
Se pare că este sângele lui de data asta.
Unde ai fost?
- Ce ai pățit la față? - Mai târziu.
O să vorbim despre asta.
Ești curajos pentru cineva care a pățit asta de mai multe ori.
Ești în regulă?
- Bună seara tuturor. - Mulțumesc.
Mai întâi, dați-mi voie să vi-I prezint pe noul membru al echipei noastre.
Horace Slughorn.
Profesorul Slughorn a fost de acord să-și reia vechiul post.
La catedra Poțiunilor.
Orele de apărare împotriva Magiei Negre,
vor fi ținute de către profesorul Snape.
După cum știți, fiecare dintre voi a fost percheziționat
la sosirea voastră aici în seara asta.
Aveți dreptul să știți de ce.
Odată, era un tânăr.
Ca și voi, stătea în acest hol.
Mergea pe coridoarele acestui castel.
Locuia și mânca aici.
Părea ca oricare alt elev din lume.
Numele său era Tom Riddle.
Astăzi, desigur, este cunoscut în lumea întreagă cu alt nume.
De acea stau aici uitându-mă la voi toți în seara asta.
Vă reamintesc crudul adevăr.
În fiecare zi, aici, în chiar acest minut, aș putea spune,
forțele întunecate încearcă să penetreze zidurile acestui castel.
În cele din urmă, cea mai mare speranță, sunteți voi.
Este ceva la care trebuie să vă gândiți.
După ce dormiți. Haideți.
A fost un discurs vesel.
Alea magiei este sus, d-nelor, nu jos.
D- le Davies!
D- le Davies, condu-le pe fete.
Potter!
Asta nu poate fi de bine.
Te distrezi, nu-i așa?
Am avut oră liberă în dimineața, d- nă profesoară.
Am observat.
Aș fi crezut că te interesează poțiunile.
Sau nu mai ești interesat să devii Auror?
Am fost, dar mi s-a spus că nu sunt strălucit.
Așa era. Când preda Poțiunile profesorul Snape.
Oricum, acum profesorul Slughorn este foarte fericit să te accepte ca elev.
Cu așteptări mărite din partea ta.
Grozav.
- Mă duc chiar acum. - Bine, bine.
Potter, ia-I și pe Weasley cu tine. Pare mult prea fericit acolo.
Poțiuni... Începe sezonul de Quidditch, trebuie să mă antrenez.
Detaliile în preparare sunt obligatorii.
Harry, băiete, începusem să mă îngrijorez.
Ai pe cineva cu tine, văd...
Ron Weasley, d-le.
Îmi plac poțiunile...
Prostii. Orice prieten de-al lui Harry este și prietenul meu.
Scoateți-vă cărțile.
Îmi pare rău, d-le. Nu mi-am aduc încă cărțile.
Nu te îngrijora, ia ce vrei din dulap.
După cum spuneam, am pregătit niște poțiuni în dimineața asta.
Aveți vreo idee care ar putea fi?
- Da, d-șoară... - Granger, d-le.
Serul adevărului. Este un ser cu trei efecte...
Asta face să fie cea mai puternică poțiune din lume.
Miroase diferit pentru fiecare persoană, în funcție de ceea ce aceasta este atrasă.
Poate mirosi că iarba proaspătă...
mentă, pastă de dinți...
Nu creează această iluzie,
ci provoacă o puternică infatuare,
sau o obsesie...
De aceea, este probabil cea mai puternică poțiune din lume.
D- le, nu ne-ați spus ce este în celălalt vas.
Da, ceea ce vedeți în fața voastră, d- nelor și d-lor...
Este o poțiune denumită Felix Felisis.
- În mod curent este cunoscută ca... - Lacul lichid.
Da, d-șoară Granger.
Lacul lichid.
Este greu de făcut și e un dezastru dacă îI greșiți.
Este un secret pe care îI veți afla printr-o mare străduință.
Are un efect puternic.
Deci, asta vă ofer fiecăruia dintre voi astăzi.
O micuță fiolă de Lac lichid, elevului care, în restul orei,
reușește să facă un amestec acceptabil a Morții Vii.
Rețeta pe care o veți găsi la pagina zece a cărților voastre.
Oricum, vă spun că va primi asta doar elevul care va face o poțiune
de o calitate suficientă ca să pretindă acest premiu.
Mult noroc tuturor.
Începeți.
Această carte este proprietatea Prințului Semipur.
Cum ai făcut asta?
Presează-I, nu-I tăia.
Nu, în carte scrie în mod expres să-I tai.
Serios?
Ce...? Este perfect.
Atât de perfect că o picătură ne poate ucide pe toți.
Poftim, așa cum am promis, o fiolă de Felix Felisis.
Felicitări.
Folosește-o cu înțelepciune.
Ai venit. Ai primit mesajul meu.
Intră.
- Ce mai faci? - Bine, d-le.
Te bucuri de orele de clasă? Știu că profesorul Slughorn e impresionat de tine.
Cred că îmi supraestimează abilitățile, d-le.
- Așa crezi? - Cu siguranță.
Dar activitățile tale din afara clasei?
D- le?
Am observat că îți petreci timpul cu d-șoara Granger...
Nu pot să nu mă împiedic să mă întreb dacă...
Nu, nu... Este inteligentă. Suntem prieteni.
- Dar... nu. - lartă-mă.
Eram doar curios.
Nu cercetez asta.
Probabil ești curios de ce te-am chemat aici în seara asta.
Răspunsul zace aici.
Ceea ce privești sunt amintiri.
În acest caz, aparțin unui singur individ.
Voldemort, sau cum era cunoscut atunci, Tom Riddle.
Această fiolă conține amintiri speciale.
Atunci când I-am cunoscut prima dată.
Aș vrea să vezi asta.
Dacă vrei.
Am fost confuză când am primit scrisoarea ta, d-le Dumbledore.
În toți acești ani, Tom nu a avut niciun vizitator.
Au existat incidente cu ceilalți elevi. Lucruri grave.
Tom, ai un vizitator.
Ce mai faci, Tom?
Pleacă!
- Ești doctor, nu-i așa? - Nu.
Sunt profesor.
Nu te cred.
Vor să fiu consultat. Ei cred că sunt diferit.
Poate că au dreptate.
Nu sunt nebun.
Hogwarts nu este un loc pentru nebuni.
Hogwarts este o școală.
O școală a magiei.
Poți face anumite lucruri, nu-i așa, Tom?
Lucruri pe care alți copii nu le pot face.
Pot face ca lucrurile să se miște fără să le ating.
Pot face animalele să mă asculte, fără să le dresez.
Pot face să se întâmple lucruri rele cu oamenii care sunt răi cu mine.
Îi pot răni dacă vreau.
Cine ești?
Ei bine, sunt ca tine, Tom.
Sunt diferit.
Dovedește-o.
Cred că este ceva în dulapul tău care încearcă să scape, Tom.
Neliniștea nu este tolerată la Hogwarts, Tom.
La Hogwarts vei fi învățat nu doar cum să-ți folosești magia, ci cum să o controlezi.
M- ai înțeles?
Deasemenea, pot să vorbesc și cu șerpii.
Mă găsesc... șoaptele.
Este normal pentru cineva ca mine?
Știați, d-le,
atunci?
Dacă știam că am întâInit cel mai periculos vrăjitor al tuturor timpurilor?
Nu.
Dacă aș fi știut, aș fi...
De-a lungul timpului, aici la Hogwarts,
Tom Riddle a îndrăgit un singur profesor.
Ghicești cine ar putea fi acel profesor?
Nu I-ați readus pe profesorul Slughorn doar pentru catedra de poțiuni, d-le?
Nu, nu am făcut asta.
Vezi tu, profesorul Slughorn posedă ceva ceea ce eu prețuiesc foarte mult.
Nu renunță ușor.
Ați spus că profesorul Slughorn va încerca să mă recruteze.
Da.
Vreți să-I las?
Da.
În regulă, în dimineața asta o să vă pun să faceți câteva exerciții,
doar ca să ne reobișnuim.
Liniște, vă rog!
Tăceți!
Mulțumesc.
În regulă...
Amintiți-vă, doar pentru că avem o echipă bună,
nu înseamnă că avem garantată victoria anul acesta.
Este clar?
Bine.
Nu fi îngrijorat, Weasley, bine?
Îngrijorat?
Da, voi juca tare. Nu este nimic personal.
Serios? Poți face asta?
Sunt bun. La Quidditch trebuie să fii rapid.
Să ai mâna rapidă.
O să-mi încerc șansele.
Spune, crezi că mă poți prezenta prietenei tale, Granger?
Nu m-ar deranja să ajung "la prima bază" cu ea, înțelegi ce vreau să spun?
Haide...
Haide, Ron.
Ferește!
Să fiu sincer, credeam că o să ratez ultima dată.
Sper că bietul băiat să nu fie afectat prea tare.
Îi place de tine, Hermione. Mi-a spus.
Are prietenă.
Ai auzit vreodată de vraja asta, Sectum Sempre?
Nu, nu am auzit.
Dacă ai avea puțin respect față de tine, ai înapoia cartea aia.
Nici pomeneală.
A primit-o la curs.
Mai bine să o aibă el decât tu, Hermione.
Slughorn crede că este un geniu.
Mi-ar plăcea să înapoiezi cartea.
- Dă-mi cartea. - Nu.
- De ce nu? - Legătura este fragilă.
- Legătura este fragilă? - Da.
Este cartea Prințului Semipur.
- Da? - Așa scrie chiar aici.
Această carte este proprietatea Prințului Semipur.
De săptămâni, Harry practic doarme cu cartea aia.
Și nu are nicio idee despre cine este Prințul Semipur.
Nu am spus că nu sunt curios, dar nu dorm cu ea.
Este adevărat.
Nu doarme cu ea în pat.
Este doar o afurisită de carte.
Termină, Hermione.
Am fost curioasă.
- Așa că am fost... - La librărie.
- Și? - Și nimic.
Nu am putut găsi nicio referință nicăieri despre Prințul Semipur.
Poate ar trebui să o lași baltă, atunci.
Mă așteptam să te găsesc în localul "Coada de Mătură".
Nu, o urgență necesită, mă tem, prezența mea.
Îi dau eu de capăt.
Am avut foarte o lungă...
Stai lângă mine.
Bine.
Doriți ceva de băut?
O sticlă de suc.
La naiba.
Se țin doar de mâini.
Și se sărută.
- Aș vrea să plec. - Ce?
Nu poți vorbi serios.
- Trebuie, este sora mea. - Și?
Dacă ea te-ar privi când te săruți, crezi că s-ar ridica și ar pleca?
- Hei, băiete. - Mă bucur să vă văd.
Ce va aduce aici?
Am fost aici de mai multe ori decât aș vrea să recunosc.
Nici măcar nu-mi mai amintesc când...
Mâinile sus de pe masă...
Ascultă-mă, băiete...
Pe vremuri, organizăm petreceri.
Alegeam câțiva elevi. Tu ai veni?
Aș considera asta o onoare, d-le.
Ești și tu binevenită, Granger.
- Sunt încântată, d-le. - Splendid.
Uitați-vă după bufnița mea.
Mă bucur să te văd.
Ce joc joci?
Dumbledore mi-a cerut să mă împrietenesc cu el.
- Să te împrietenești cu el? - Nu-mi place.
Trebuie să fie important. Dacă n-ar fi fost, nu mi-ar fi cerut asta Dumbledore.
Ai...
Nu știu unde poate fi.
O să știe când o să fac asta.
Ai auzit...
Suntem în siguranță.
Nu vă apropiați.
Treceți înapoi, toți!
Nu atinge aia.
Cu excepția pielii de iepure.
Ai înțeles?
Ești sigură că Katie nu avea asta când a intrat în local?
După cum am spus, a plecat fără nimic.
lar când s-a întors avea pachetul.
A spus că este important să-I dea cuiva.
A spus cui?
Profesorului Dumbledore.
Mulțumesc, Leanne. Poți pleca.
De ce mereu când se întâmplă ceva sunteți și voi?
Credeți-mă, d-nă profesoară, și eu îmi pun aceeași întrebare de șase ani.
Severus...
Ce crezi?
Cred că d-șoara Bell este norocoasă că este în viață.
A fost pus un blestem asupra ei, nu-i așa?
O știu pe Katie. Nu ar fi făcut rău nici măcar unei muște.
Dacă ducea asta profesorului Dumbledore, nu știa ce face.
Da, a fost blestemată.
Malfoy a fost.
Asta este o acuzație foarte serioasă, Potter.
Într-adevăr.
Probele tale?
Doar știu.
Doar... știi...
Putem folosi cadoul tău, Potter,
care ne va arăta că muritorul care îI va posedă trebuie să fie...
Cel Ales...
Întoarceți-vă în dormitoarele voastre. Toți.
Crezi că m-a văzut, Ginny?
- Se uita doar la el. - Crezi?
- Grozav. - Termină, a fost acum cinci ore.
Ei bine, avea mâinile peste tot pe sora mea, nu-i așa?
Adică, trebuie să-I urăsc, știi?
Din principiu.
Bănuiesc că da.
Este o nebunie, ce vede la ea?
Nu știu, este inteligentă, amuzantă...
- Atractivă... - Atractivă?
- Da, are o piele frumoasă. - Piele?
Vrei să spui că Dean se întâInește cu sora mea pentru pielea ei?
Nu știu... Adică spun doar că ar putea să fie un fapt care contribuie.
Hermione are o piele frumoasă.
Adică pielea ei este frumoasă.
Nu m-am gândit niciodată la asta.
Dar... cred că da.
Foarte frumoasă.
- Nu am să mai pot dormi acum. - Serios?
Spune-mi, te-ai vezi zilele astea cu unchiul tău Tiberius?
Da, d-le, de fapt am stabilit să mergem la vânătoare
împreună cu Ministrul Magiei de sărbători.
Ei bine, transmite-le amândorura toate cele bune din partea mea.
Dar unchiul tău, Belby?
Unchiul lui este neinițiat și se ocupă cu poțiuni.
- Lucrează la ceva nou? - Nu știu.
După părerea mea, poțiunile lui sunt niște prostii.
Poțiunile lui se întăresc la sfârșitul zilei.
Dar tu, d-șoară Granger, cu ce se ocupă familia ta în lumea neinițiaților?
Părinții mei sunt dentiști.
- Tratează dinții oamenilor. - Fascinant.
Este asta considerată o profesie periculoasă?
Nu...
Deși... un băiat I-a mușcat pe tatăI meu odată.
A avut nevoie de zece copci.
D- șoară Weasley... Intră, intră.
Uită-te la ochii ei.
S- au certat iar, nu-i așa?
Îmi pare rău. Nu întârzii de obicei.
Ești iertată. Stai jos pentru desert.
Dacă ți-a rămas...
- Ce este? - Nimic.
La revedere, la revedere.
Potter...
Îmi pare rău, d-le, va admiram bufnița din sticlă.
Da, este un obiect interesant.
Stă într-un colț și are calitatea de a anima conversația.
O stimulează când lâncezește.
- Ceea ce nu este cazul... - Cred că o să plec, atunci.
Prostii. Nici nu ai idee, dragă băiete.
Colegii tăi... să spunem doar că este puțin probabil să ajungă pe etajeră.
Etajera, d-le?
Oricine cine devine cineva, ajunge aici.
Dar tu deja ești cineva, nu-i așa, Harry?
Voldemort a ajuns pe etajeră, d-le?
L- ați cunoscut, d-le. Tom Riddle?
Ați fost profesorul lui.
D- ul Riddle a avut mulți profesori cât a fost aici, la Hogwarts.
Cum era?
Îmi pare rău, d-le. lertați-mă.
Mi-a ucis părinții.
Desigur. Este firesc să vrei să știi mai multe.
Mă tem că trebuie să te dezamăgesc, Harry.
Când I-am întâInit prima dată pe d-ul Riddle,
era un tânăr tăcut, supus, inteligent, dedicat să devină unul dintre cei mai buni.
Nu ca ceilalți.
De fapt, nu era nici măcar ca tine.
Vroia doar să trăiască.
Era foarte preocupat de asta.
Salut, Ron.
Ne bazăm pe tine. Nu ți-a frică, nu-i așa?
Învinsule!
Cum a fost?
- Cum a fost ce? - Petrecerea.
De fapt, a fost plictisitoare.
Cred că Harry a rămas la desert.
Slughorn dă o petrecere de Crăciun.
O să vin cu cineva.
Bănuiesc că te duci cu McLaggen.
Este preferatul lui Slughorn, nu-i așa?
De fapt, vroiam să te rog pe tine.
Serios?
Mult noroc astăzi, Ron.
Știu că o să fii grozav.
Îmi pare rău. După meciul de astăzi, McLaggen poate să-mi ia locul.
Cum vrei. Te rog.
Bună tuturor.
Arăți groaznic, Ron.
Ați pus ceva în băutura lui?
Ceva tonic?
Succes.
Nu bea aia, Ron.
- Poți fi exmatriculat pentru asta. - Nu știu despre ce vorbești.
Haide, Harry. Avem de câștigat un meci.
Da!
Weasley! Weasley! Weasley!
Da!
Weasley! Weasley! Weasley!
Da!
Weasley! Weasley! Weasley!
- Nu trebuia să faci asta. - Știu.
Poate ar trebui să-I săruți. Ca la procesul tatălui lui.
A fost ceva diferit.
Era un proces, nu era un meci.
Nu i-ai pus în băutură.
Ronnie a crezut că i-ai pus.
Am făcut o vrajă... La antrenamentul lui.
Foarte bine.
Cum te simți, Harry?
Când îi vezi pe Dean cu Ginny?
Știu.
Văd cum te uiți la ea.
Ești cel mai bun prieten al meu.
Mă duc înăuntru.
Ce s-a întâmplat?
Aruncă!
Mă simt la fel.
Nu pot să opresc asta.
Ceea ce s-a întâmplat seara trecută, ei bine, a fost ceva de neoprit.
Ceva chimic.
Am stat mult...
Poate să sărute pe cine vrea.
Chiar nu îmi pasă.
Aveam impresia că urma să mergem împreună la petrecerea de Crăciun?
Da.
Acum, având în vedere împrejurările, trebuie să-mi fac alte planuri.
Serios?
Da. De ce?
De ce nu te duci cu altcineva, ca prieteni?
Eu de ce nu m-am gândit la asta?
Nu ai cu cine?
Este o surpriză.
Oricum, nu trebuie să-ți faci griji.
Nu poți spune nimănui.
O vezi pe fata aia de acolo?
Este Romilda Vane.
Harry, încearcă să te facă să o îndrăgești cu o poțiune de dragoste.
Serios?
Hei, este interesată de tine doar pentru că crede că ești Cel Ales.
Dar sunt cel Ales.
Îmi pare rău. Glumeam.
O să mă duc cu cineva care îmi place. Cineva super.
Nu am mai fost la petrecerea asta în castel.
Cel puțin nu în timp ce eram trează.
Vezi tu, eu merg prin somn.
Din cauza asta mă culc încăIțată.
Dispari!
- O băutură? - Nu.
- Este în regulă. - Distracție plăcută. Mulțumesc.
Hermione, ce faci?
Ce ai pățit?
Nu, doar am fugit.
- Adică, îI aștept pe Cormac. - Cormac?
Pe el I-ai invitat?
El vroia cel mai mult.
Mulțumesc foarte mult. Vorbim mai târziu.
A vrut să meargă cu mine la petrecere.
Serviți...? Măcar una.
Mulțumesc.
Trebuie să se întoarcă Cormac.
Uite-I că vine.
Cred că tocmai a dispărut în noapte.
Acum câteva minute era aici.
- Este frumoasă, nu-i așa? - Da, da...
- Ce sunt astea, Potter? - Testicule de dragon.
Tocmai ți-ai făcut rost de o lună de detenție, McLaggen.
Nu te grăbi, Potter.
D- le, cred că ar trebui să mă realătur petrecerii. Partenera mea...
Cu siguranță va supraviețui absenței tale
pentru 1-2 minute.
În afară de asta, vreau doar să-ți transmit un mesaj.
Un mesaj?
Dumbledore m-a rugat să-ți transmit urările lui
și speră că te vei distra în vacanța de sărbători.
El călătorește
și se pare nu va reveni până la începerea școlii.
Unde călătorește?
la mâinile de pe mine!
D- le profesor Slughorn...
Tocmi I-am prins pe băiatul ăsta cercetând în coridorul de sus.
Pretinde că a fost invitat la petrecerea dumneavoastră.
Bine, bine, am venit neinvitat!
O să îI însoțesc eu afară.
Desigur... d-le profesor.
În regulă. Toată lumea, continuați, continuați.
Am făcut ce trebuia.
Sau poate că nu am făcut asta.
Ce-ți pasă ție?
Trebuie să te protejez. Am făcut un jurământ de neîncăIcat.
Nu am nevoie de protecție.
Am fost ales pentru asta.
Chiar de Voldemort.
Nu am să-i înșel încrederea lui Voldemort.
Mi-e teamă, Draco, că va trebui să facă altcineva asta...
Nu!
Eu am fost ales. Este momentul meu!
Jurământ de neîncăIcat?
Ești sigur că așa a spus?
Absolut. De ce?
Nu poți să încalci un jurământ de neîncăIcat.
Eu aș face-o, dacă ar fi cineva drag în primejdie.
Nu înțelegi.
La naiba...
Drăguț.
Vrea să mă seducă.
- Cu buzele, să-ți arăt... - Te cred pe cuvânt.
Ce se întâmplă? Ce se întâmplă dacă încalci un jurământ de neîncăIcat?
Mori.
Voldemort I-a ales pe Draco Malfoy pentru o misiune.
Știu că pare ciudat.
Te-ai gândit vreo clipă că Snape doar pretinde că îi oferă ajutorul lui Draco
ca să afle ce pune la cale?
Nu așa suna.
Poate că Harry are dreptate, Remus.
Adică, să faci un jurământ de neîncăIcat...
Totul se reduce la faptul dacă ai sau nu încredere în judecata lui Dumbledore.
Dumbledore are încredere în Snape. Ca urmare, și eu am.
Dumbledore poate greși, chiar tu ai spus-o.
- Ești orbit de ură. - Nu sunt!
Ba da, ești!
Oamenii dispar, Harry. Zilnic.
Ne putem încrede doar în câțiva oameni.
Dacă începem să ne luptăm între noi, suntem condamnați.
Ginny!
Vrei?
Nu ai încredere în mine?
Este bun.
Doar...
- Vrei? - Nu, mulțumesc.
Trebuie să îI ierți pe Remus.
Starea lui se înrăutățește.
Sunteți în regulă, d-le Weasley?
Suntem urmăriți. Toți.
În majoritatea zilelor nici nu îți vine să ieși din casă.
Nu este ușor.
- Ați primit mesajul meu? - Da, I-am primit.
Dacă Dumbledore călătorește, înseamnă că sunt noutăți la Minister.
Dar poate că asta vrea Dumbledore.
În ceea ce-I privește pe Draco Malfoy,
știu puțin mai mult.
Continuă.
Am trimis un agent la Borgin & Burkes.
Cred, din ce mi-ai descris a ceea ce s-a întâmplat e timpul verii,
că obiectul de care Draco este atât de interesat,
este Dulapul Dispariției.
Dulapul Dispariției?
Se spune că atunci când lui Voldemort i- au crescut puterile pentru prima dată,
s- a dus la el, I-a deschis,
s- a culcat înăuntru și a dispărut pentru o oră sau două.
Te poate transporta practic oriunde.
Este foarte periculos, totuși. Foarte temperamental.
Ce s-a întâmplat cu el?
- Cu cel de la Borgin & Burkes. - Nimic.
Este încă acolo.
A fost delicios. Ești sigur că nu vreți să rămâneți?
Nu, trebuie să plecăm.
Noaptea trecută a fost cel mai rău.
Remus?
Ce este?
Ron s-a dus la culcare?
Nu încă. Nu.
Șireturile...
Crăciun fericit, Harry.
Crăciun fericit.
Harry, nu!
Ginny!
Harry?
Înapoi!
Harry!
Ginny!
Ți se pare ceva neimportant.
Ai avut noroc că nu ai fost ucis.
- Trebuie să realizezi cine ești, Harry. - Știu cine sunt sunt, Hermione, bine?
Îmi pare rău.
Sunt conștient de asta.
Așa vreau...
Scuză-mă, trebuie să mă duc să vomit.
D- le, este adevărat că profesorul Merrythought se pensionează?
Tom, nu ți-aș putea spune nici dacă aș știi, nu-i așa?
Apropo, mulțumesc pentru ananas. Ai avut dreptate. Este preferatul meu.
Cum ai știut asta?
Intuiție.
Dumnezeule, uitați-vă cât este ceasul.
Plecați, băieți, ori profesorul Dippett vă va pune pe toți la detenție.
Ai grijă, Tom.
Nu vrei să fii trezit din pat după orele de clasă.
Ce te frământă?
D- le... nu am știut la cine altcineva să vin.
Ceilalți profesori, ei bine, nu sunt ca tine.
Ar putea să înțeleagă greșit.
Continuă.
Eram în librărie într-o seară,
la secțiunea interzisă.
Am citit ceva mai degrabă ciudat, despre o magie rară.
M- am gândit că poate... îmi puteți explica.
Se numește, din câte am înțeles...
Scuză-mă?
Nu știu nimic despre așa ceva.
Chiar dacă aș ști, nu ți-aș spune!
Acum ieși de aici imediat și să te mai prind că menționezi vreodată asta!
Confuz?
Aș fi surprins dacă nu ai fi.
Nu înțeleg.
Ce s-a întâmplat?
Astea sunt cele mai importante amintiri pe care le-am strâns.
Dar este deasemenea o minciună.
Această amintire a fost modificată de aceeași persoană a cărei memorie este,
vechiul nostru prieten, profesorul Slughorn.
Dar de ce și-ar modifica propria amintire?
Cred că îi este rușine de ea.
- De ce? - De ce, într-adevăr...
Te-am rugat să te împrietenești cu profesorul Slughorn și ai făcut-o.
Vreau să-I convingi că să afli adevăratele sale amintiri.
În orice mod poți.
Nu-I cunosc chiar atât de bine, domnule.
Această amintire conține totul.
Fără ea, suntem orbi.
Fără ea, nu avem nicio șansă.
N- ai de ales.
N- ai voie să greșești.
Citiți capitolul despre antidot.
Vom vorbi mai mult despre asta la următoarea oră. Plecați.
Pleacă. Nu-ți uita coada de șopârlă.
Însuși prințul poțiunilor!
Cărui fapt datorez această favoare?
Domnule, mă întrebam dacă vă pot întreba ceva.
Întreabă, băiete, întreabă.
Eram în librărie într-o seară, la secțiunea interzisă.
Am citit ceva mai degrabă ciudat, despre o magie rară.
Da? Și ce era această magie rară?
Nu știu. Nu-mi amintesc denumirea exactă.
Dar m-a făcut să mă întreb dacă nu există vreun fel de magie
pe care nu aveți voie să ne-o predați?
Ora de Poțiuni a trecut, Harry.
Cred că mai bine i-ai adresa întrebarea profesorului Snape.
Da... nu prea vedem lucrurile la fel, domnule.
Ceea ce vreau să spun este că... el nu e ca dumneavoastră.
Ar putea interpreta greșit.
Da... Nu există lumină fără întuneric.
La fel este și cu magia. Eu am ales să o fac în lumină.
Îți sugerez să faci la fel.
Același lucru i I-ați spus și lui Tom Riddle când v-a întrebat?
Dumbledore te-a pus să faci asta, nu-i așa?
Nu-i așa?!
Da?
Tu erai, Potter. Îmi cer scuze, sunt ocupat momentan.
E minunată, nu-i așa? Luna...
Divină.
Ai servit o gustare târzie, nu-i așa?
Cutia era pe patul tău.
M- am gândit să gust una... sau 20...
Nu pot să nu mă opresc să mă gândesc la ea, Harry.
Sincer, credeam că începe să te enerveze.
Nu m-ar putea enerva niciodată.
Cred că o iubesc.
Ei bine, grozav!
Crezi că ea știe că exist?
Așa sper, te sărută de trei luni.
Mă sărută?
Despre cine vorbești?
Tu despre cine vorbești?
Romilda, desigur. Romilda Vane.
Bine, foarte amuzant.
De ce ai făcut asta?
Nu glumesc. Sunt îndrăgostit de ea.
În regulă, bine. Ești îndrăgostit de ea.
Ai cunoscut-o?
Nu...
Îmi poți face cunoștință cu ea?
Haide, Ron. Te voi prezenta Romildei Vaine.
Scuzați-mă, domnule, nu v-aș fi deranjat dacă nu era ceva important.
Unde-i Romilda?
Ce-i cu el?
O poțiune de dragoste foarte puternică.
Foarte bine... ai face bine să-I aduci înăuntru.
Credeam că poți face tu un remediu, Harry.
Am crezut că este nevoie de mâinile cuiva cu experiență, d-le.
Bună, scumpo.
- Adevărat? - Poate că ai avut dreptate..
Apropo, îmi cer scuze pentru mai devreme, domnule profesor.
A fost o mică neînțelegere.
Chiar deloc. Doar vorbe-n vânt. Corect?
Cred că v-ați săturat după toți acești ani
de întrebările despre Voldemort.
Nu rosti numele ăla!
- Poftim, băiete. Bea-I pe tot. - Ce este?
Tonic pentru nervi.
- Ce mi s-a întâmplat? - Poțiunea dragostei. Una foarte puternică.
- Mă simt foarte prost. - Trebuie să te înzdrăvenești, băiete.
Am o sticlă de bere, vin, carne de gazelă bătrână...
Aveam o reticență pentru ele, dar având în vedere circumstanțele...
Poftim, Potter...
Pentru viață!
Ron!
D- le profesor, faceți ceva!
Nu înțeleg...
Haide, Ron, respiră!
Fetele astea... or să mă omoare.
Te-ai gândit bine, Harry, să folosești o plantă care absoarbe otrava.
Cred că ești foarte mândru de elevii tăi, Horace.
Da, foarte mândru.
Cred că suntem de acord că acțiunile lui Potter au fost eroice,
dar întrebarea este: "De ce au fost necesare?"
Chiar așa.
Pare să fie un cadou, Horace.
Cine ți-a dat această sticlă?
Apropo, conține remarcabile substanțe
dar nu amestecate cu otravă.
De fapt, intenționam să o fac cadou.
Cui? Dacă pot întreba.
Dumneavoastră, doamnă directoare.
Unde-i? Unde-i Ron al meu? A întrebat de mine?
- Ce caută ea aici? - Te-aș putea întreba același lucru.
- Întâmplător sunt iubita lui! - Întâmplător sunt... o prietenă.
Asta nu-i iubire. N- ați vorbit săptămâni întregi!
Mai bine s-ar trezi acum că a devenit interesant...
A fost otrăvit, blondă aiurită!
Și ca să știi, mereu mi-a părut interesant.
Vezi? Îmi simte prezența.
Nu-ți fă griji, "won-won", sunt aici. Sunt aici...
Lavender...
Draga mea... Hermione...
Hermione...
Să fii tânăr și să simți spinii iubirii...
leșiți, toți... Domnul Weasley este bine îngrijit.
Cât timp? Ce părere ai?
Mulțumesc.
Taci.
Oprește-te, Ron.
Ai făcut să ningă.
Mai povestește-mi o dată cum m-am despărțit de Lavender.
Ei bine, venise să te viziteze la spital...
și ați vorbit...
Nu cred c-a fost o discuție lungă.
Nu mă înțelege greșit, dar sunt încântat c-a fost rapid.
Pare să fie supărată.
Da, pare, nu-i așa?
Spui că nu-ți amintești nimic... din acea noapte?
- Chiar nimic? - Ar fi ceva...
Dar nu se poate. Deliram, nu-i așa?
Delirai...
Harry! Uite-o pe Katie.
Katie Bell.
- Katie, ce mai faci? - Știam că mă vei întreba, Harry...
Dar nu știu cine m-a blestemat.
Am încercat să-mi amintesc... Sincer.
Dar pur și simplu nu reușesc.
Katie...
Știu ce ai făcut, Malfoy.
Ai pus un blestem asupra ei, nu-i așa?
Spectro!
Sangro!
Trebuie să scapi de ea. Astăzi.
la-mă de mână.
Trebuie să ascunzi cartea Prințului Semipur undeva unde să n-o găsească nimeni.
Nici măcar tu.
- Ce-a fost asta? - Ce-a fost asta?
Vezi? Nu știi niciodată ce poți găsi acolo.
Bine, închide ochii... Așa nu vei fi tentat.
Închide ochii...
Și asta poate sta aici sus, dacă vrei.
- Tu și Ginny ați făcut-o? - Ce?
- Ați ascuns cartea? - Da...
Bine... Vedeți...
Norocul meu că Slughorn nu o să spună nimic.
Noroc. Asta e!
Ne trebuie doar puțin noroc.
Ei bine?
- Cum te simți? - Excelent.
Chiar excelent!
Ține minte, Slughorn de obicei mănâncă devreme,
face o plimbare și revine în birou.
Așa e. Mă duc la Hogwarts.
Poftim? Nu... Harry, trebuie să vorbești cu Slughorn.
- Avem un plan. - Știu, dar...
Am un presentiment bun în legătură cu Hogwarts.
Simt că acolo trebuie să fiu astă seară. Înțelegeți ce vreau să spun?
- Nu. - Nu.
Credeți-mă, știu ce fac. Sau știe Felix ~poțiunea~.
Harry!
- M-ai speriat, Harry. - Îmi pare rău, domnule.
Trebuia să-mi fac simțită prezența.
De asta am tușit.
VIăstarii ăștia erau să vă fie fatali, profesore.
Chiar crezi... Ce te face să crezi asta?
Nimic. Doar comportamentul general, d-le.
M- am furișat și ați tresărit văzându-mă.
Este foarte normal, d-le.
Sunt foarte valoroase, nu-i așa?
Sunt niște plante foarte valoroase. Nu că nu ai fi familiarizat cu așa ceva.
În scopuri academice, desigur...
Plantele astea mereu m-au îngrozit.
- Cum ai reușit să ieși din castel, Harry? - Pe ușa principală, domnule.
Hogwarts e un prieten drag, și mereu îmi place să-I vizitez.
D- le, dacă nu vă supărați, va trebui să plec acum.
Harry...
- Domnule? - E aproape noapte!
Cred că-ți dai seama că nu-ți pot da voie să cutreieri de unul singur.
Chiar vă rog să mă însoțiți, domnule.
Harry, insist! Trebuie să te întorci la castel imediat!
Ar fi neproductiv, domnule.
Ce te face să spui asta?
Habar n-am.
Horace...
Doamne Sfinte... aia-i chiar o tarantulă?
Una moartă, așa cred, d-le.
Dumnezeule mare... Prietene, cum ai reușit s-o omori?
S- o omor?
Îmi era un vechi prieten.
Îmi pare rău, nu am știut...
Nu-ți fă probleme, tu nu ești singur.
Sunt niște creaturi neînțelese, ca și păianjenii.
Nu rănesc pe nimeni...
Ca să nu mai menționăm de mandibule...
Recunosc că și asta este adevărat.
Hagrid, știu că este un subiect delicat, dar...
veninul tarantulei este foarte rar.
Îmi permiți să extrag o fiolă sau două? În scopuri pur academice, înțelegi.
Poți să iei. Nu prea mai contează, nu-i așa?
Exact la asta mă gândeam.
Am câteva fiole goale pentru asemenea ocazii.
Bine. Va fi folosit la poțiuni...
Nu o să spui câteva cuvinte?
Ultimele cuvinte?
A fost grozav...
- Vrei să spun câteva cuvinte? - Da.
- Era ca un membru de familie? - Da...
- Bun rămas... - Aragog...
Rămas bun, Aragog.
Arahnida dragă...
Ți se va simți lipsa...
Ne vom gândi la tine...
Îmi pare rău...
Viața este scurtă...
O aveam de la cineva, știi?
Știi cât de mare era când a ieșit din ou?
Nu era mai mare ca o ciocănitoare. O ciocănitoare!
- Cât un porumbel. - Ce drăguț...
Am avut un pește odată.
Francis, îmi era foarte drag.
Într-o zi când am coborât... dispăruse.
Foarte ciudat.
Nu-i așa?
Așa este viața!
Bănuiesc că ți-o trăiești și deodată...
Un elev mi I-a dat pe Francis...
Într-o dupăamiază am descoperit vasul pe biroul meu.
Cu puțină apă în el.
La suprafață plutea o petală de floare.
În timp ce o priveam scufundându-se,
chiar înainte să atingă fundul vasului,
s- a transformat într-un pește.
O magie minunată.
O apariție fermecătoare.
Petala de floare era de la o floare de crin ~Lily~
Mama ta.
În ziua în care am coborât,
ziua în care vasul era gol,
a fost ziua în care mama ta...
Știu de ce ești aici.
Dar nu te pot ajuta.
Trebuie să mă crezi.
Știți de ce am supraviețuit, d-le profesor?
În noaptea în care m-am ales cu semnul ăsta?
Datorită ei, pentru că s-a sacrificat,
pentru că a refuzat să se dea la o parte.
Pentru că dragostea ei era mai puternică decât Voldemort.
Nu îi rosti numele.
Nu îmi este frică de nume, d-le profesor.
Trebuie să vă spun ceva.
Ceva ceea ce alții doar bănuiesc.
Este adevărat.
Eu sunt Cel Ales.
Doar eu îI pot distruge, dar ca să pot face asta,
trebuie să știu ceea ce Tom Riddle v- a întrebat acum mulți ani
în biroul dumneavoastră. Trebuie să știu ce i-ați spus.
Fiți curajos, d-le profesor.
Fiți curajos precum mama mea.
Altfel, i-ar fi rușine de dumneavoastră.
Altfel a murit degeaba.
Altfel, vasul va rămâne gol.
Pentru totdeauna.
Te rog, să nu gândești rău despre mine când o să vezi asta.
Nu ai nicio idee cum era atunci.
Eram la bibliotecă într-una din serile trecute.
La secțiunea interzisă.
Și am citit ceva mai degrabă ciudat despre o magie rară.
Se numea, după cum am înțeles,
Hokras.
Scuză-mă?
Hokras.
Am găsit termenul în lectură și nu I-am putut înțelege pe deplin.
Nu știu ce ai citit, Tom,
dar sunt chestii foarte întunecate. Foarte întunecate, într-adevăr.
De aceea am venit la dumneavoastră.
Hokras este un obiect în care o persoană ascunde o parte din sufletul său.
Dar nu înțeleg cum funcționează asta.
Se pune o parte din suflet într-un obiect.
Atunci când trupul va fi distrus, sufletul se va reuni în acel obiect.
ÎI protejează?
Partea din sufletul tău care a fost ascunsă continuă să trăiască.
Cu alte cuvinte, nu poți să mori.
Cum poți împărți sufletul?
Cred că deja știi răspunsul la asta, Tom.
Știu?
Da...
Împărțirea sufletului este o încăIcare a legilor naturii.
O să o fac...
Odată, o să îmi împart sufletul în șapte.
Pentru Dumnezeu, Tom.
Ar fi mai bine să te gândești să ucizi o singură persoană,
decât să îți împarți sufletul în șapte.
Asta este o discuție ipotetică, în scopuri academice?
Desigur că da.
D- le...
Asta este deasupra a orice mi-am imaginat.
Vreți să spuneți că a reușit, d-le?
- A reușit cu Hokras? - Da, a reușit.
- Nu doar o singură dată. - Unde sunt, mai exact?
Ar putea fi oriunde, în orice obiect comun.
Inelul lui Tom...
Sau o carte.
Jurnalul lui Tom Riddle.
Hokras...
Acum patru ani, m-ai salvat din Camera Secretelor, și mi-ai dat asta.
De atunci am știut că este un alt fel de magie.
Foarte întunecată, foarte puternică.
Dar până în seara asta nu am avut nicio idee despre cât este de puternică.
Și inelul?
Aparține mamei lui Voldemort.
Dificil de găsit și chiar și mai dificil de... distrus.
Dar dacă le-am putea găsi pe toate Hokras și distruge pe fiecare...
L- am distruge pe Voldemort.
Cum le găsim?
- Ar putea fi oriunde, nu-i așa? - Adevărat.
Magia, în special cea întunecată...
lasă urme...
Așa s-a dus, nu-i așa, d-le?
Când a părăsit școala.
Da.
Cred că poate am găsit încă una.
De data asta, nu pot spera să o distrug singur.
Din nou, trebuie să te rog să mă ajuți, Harry.
Te-ai gândit vreodată că îmi ceri prea mult?
Că iei totul ca un drept?
Ți-a trecut vreodată prin mintea ta genială că nu mai vreau să fac asta?
Dacă m-am gândit sau nu, nu este relevant.
Nu are legătură cu tine. Ai fost de acord.
Nu mai avem ce discuta.
Harry...
Trebuie să te bărbierești, prietene.
Știi, uneori uit cât de mult ai crescut.
Uneori încă te mai văd că un mic băiețel.
lartă-mă, Harry. Sunt un bătrân.
La fel îmi spun și eu.
Exact ca mama ta, ești deosebit de bun.
Lumea va aprecia întotdeauna asta.
Locul unde vom merge este extrem de periculos.
Îți promit că te voi însoți.
Cu o singură condiție.
Trebuie să te supui fiecărei comenzi pe care ți-o dau, fără întrebări.
Da, d-le.
Înțelegi ce spun?
Dacă îți spun să te ascunzi, te ascunzi.
Dacă îți spun să fugi, fugi.
Dacă îți spun să mă abandonezi și să te salvezi, așa trebuie să faci.
Am cuvântul tău, Harry?
Așa o să fac.
la-mă de braț.
Dar, d-le, credeam că nu avem voie să facem asta la Hogwarts.
Ei bine, să fiu eu, înseamnă să am și anumite privilegii.
Aici este locul...
Da...
Acesta este locul magic.
- D-le... - Ca să putem trece,
trebuie produsă suferință.
Suferință, pentru a slăbi orice intrus.
Lăsați-mă pe mine, d-le.
Nu, Harry.
Sângele tău este mult mai prețios ca al meu.
Voldemort nu vroia să îi fie descoperită ușor ascunzătoarea.
A pus anumite capcane.
Cu grijă.
Acolo este.
Singura întrebare este cum ajungem acolo.
Ajută-mă, Harry.
Este un Hokras acolo înăuntru, d-le?
Da.
Trebuie să fie băută.
Toată, trebuie să fie băută.
Acum știi de ce te-am adus cu mine.
Această poțiune aproape mă va paraliza.
De asta sunt aici.
Îmi va provoca atât de multă durere, încât voi implora ajutor.
Va trebui să reziști până la sfârșit.
Sarcina ta, Harry, este să te asiguri că am să beau în continuare această poțiune.
Este posibil să fii nevoit să mi-o torni cu forța pe gât.
- Ai înțeles? - De ce nu o pot bea eu, d-le?
Pentru că eu sunt mult mai bătrân,
mai încăpățânat și mult mai puțin valoros.
Sănătate, Harry.
D- le profesor!
D- le profesor... Mă puteți auzi?
D- le profesor!
Trebuie să beți, vă amintiți?
Nu, oprește-te...
Doar când o beți pe toată.
Nu... Așteaptă...
Beți, d-le.
Harry, ajută-mă!
Încă una. Doar una, promit.
Am promis că o să fac ce-mi spuneți.
Promit.
Vă rog!
Harry?
Apă.
Apă!
Ați reușit, d-le.
Uitați!
Harry...
Apă.
Ergumete!
Apă...
Lumină!
Lumis Maximus!
Sectum Sempre!
Harry...
Nu mai umblați pe holuri.
Trebuie să vă ducem la spital imediat, d-le.
Trebuie.
Nu... Severus. Doar de Severus am nevoie.
Trezește-I.
Spune-i ce s-a întâmplat.
Nu mai vorbi cu altcineva.
Severus, Harry...
Du-te jos, Harry.
Nu vorbi cu nimeni fără permisiunea mea.
Indiferent ce s-ar întâmpla,
este imperativ să rămâi jos.
Harry, fă ceea ce-ți spun.
Ai încredere în mine.
Bună seara, Draco.
Ce te aduce aici, în această frumoasă seară?
Cine mai este aici? Te-am auzit vorbind.
Vorbesc des cu mine însumi. Găsesc asta extraordinar de folositor.
Întotdeauna am crezut, Draco...
Draco, nu ești un asasin.
De unde știi tu ce sunt?
Am făcut unele lucruri care te-ar șoca.
Ai pus un blestem pe Katie Bell, sperând că îmi va da colierul mie.
Ai înlocuit o sticlă de a mea cu una cu otravă...
lartă-mă, Draco.
Nu te pot ajuta dacă ești slab...
Crede-mă, am fost ales.
Am să fac să-ți fie mai ușor.
Draco, Draco...
Vor fi alții.
Cum?
Dulapul de Dispariție de la școală...
- Borgin & Burkes, este un pasaj. - Ingenios.
Draco, cu ani în urmă, am cunoscut un băiat
care a făcut alegerile greșite.
Te rog, lasă-mă să te ajut.
Nu am nevoie de ajutorul tău!
Nu înțelegi?
Trebuie să fac asta.
Trebuie să te ucid.
Sau mă va omorî pe mine.
Ei bine, uitați-vă ce avem aici.
Foarte bine, Draco.
Bună seara, Bellatrix.
Cred că sunt necesare prezentările, nu crezi?
Așa este, Albus, dar mă tem că sunt puțin în întârziere.
Fă-o!
Nu are curajul pentru asta, ca tatăI lui.
Lasă-mă să-I ucid eu în felul meu.
Nu! Lordul Întunericului a fost clar.
Băiatul trebuie să o facă.
O va face el, trebuie să aștepți.
Haide, Draco! Acum!
Nu.
Sirius...
Te rog...
Avadacadabra!
Draco!
Snape! Aveam încredere în tine!
Du-te.
Ripostează! Lașule, ripostează!
Nu! Îi aparține Lordului Întunericului.
Îndrăznești să-mi folosești magia împotriva mea?
Da, sunt Prințul Semipur.
Potter, în lumina celor petrecute,
dacă simți nevoia să vorbești cu cineva...
Ar trebui să știi că pentru profesorul Dumbledore...
ai însemnat foarte mult.
Crezi că ar fi făcut-o?
Draco?
Nu. Stătea cu bagheta întinsă...
În cele din urmă a fost Snape.
Tot timpul a fost Snape. Nu am făcut nimic.
Este fals. Deschide-I.
E al Lordul Întunericului.
"Știu că voi fi mort cu mult înainte să citești asta,
dar vreau să știi că eu ți-am descoperit secretul.
Am furat fiecare Hokras cu intenția de a distruge cât de multe puteam.
Înfrunt moartea sperând că atunci când îți vei întâIni Alesul,
va fi din nou muritor".
I.B.
- I.B.~voi fi~ - Timpul...
Cineva are adevăratele Hokras...
Ceea ce înseamnă că totul a fost o pierdere de timp.
Totul.
Ron n-are nimic cu tine, să știi.
În legătură cu tine și Ginny...
Dacă aș fi în locul tău, dacă Ron ar fi prin preajmă, aș vrea să vorbesc cu el.
Nu mă mai întorc printre voi.
Trebuie să finalizez ceea ce a început Dumbledore.
Nu știu încotro mă voi îndrepta,
dar vă voi spune, ție și lui Ron, unde mă aflu... când voi putea.
Întotdeauna ți-am admirat curajul, Harry.
Dar uneori ești chiar căpos.
Doar nu crezi c-o să găsești acele Hokras singurel, nu-i așa?
Ai nevoie de noi, Harry.
Nu observasem cât de minunat este acest loc...